Moja žena je pala niz stepenice. Pažljivo.
Njena glava.
Polako. -Pažljivo sa nogama.
Vodimo je u traumu.
Mogu li telefonirati? - Ne ovdje, kod doktora.
Hitno je. - Odvesti cu vas odmah tamo.
Mateo? -Sto se dogodilo? Dolaziš li?
Ne veceras. - Nešto se dogodilo?
Nešto neocekivano, ali ne brini, sve je u redu.
Sutra je nocno snimanje. Hocu li te vidjeti ranije?
Necu stici, imam previse posla, vidjet cemo se u studiju.
Zvuciš cudno, je li sve u redu? - Da, vidimo se sutra.
Evo ih, ne postavljaj pitanja.
Kako ste gospodjo? -Dobro.
Trebate li pomoc? - Ne treba, hvala.
Otvori, molim te, vrata.
Hvala na diskreciji. Mozes li skinuti naocale, molim te.
Što zelis da ucinim da mi oprostiš? - Odvedi me u studio.
Ne smijes se kretati. - Ako me ne odvedeš
sama cu se dovuci tamo.
Što ceš reci, kako objasniti lom i modrice?
Ovisi o tebi. -O meni?
Ucinit cu što tražiš, ako obecaš da ceš ostati sa mnom.
Ostat cu s tobom ako pustiš da Mateo završi film kako želi.
Ispitivat ce te, nije glup. - Reci cu da sam se saplela.
Kako ceš raditi kad ni hodati ne mozes?
Neka on to odluci, ali zelim se pobrinuti da ces
poštovati njegovu odluku bez obzira koliko to kostalo ili trajalo.
Jasno?
Ja sam ovdje.
To je sve, Ernesto ce podržati sve što odluciš.
Što bih odlucio? Ne mogu iz kadra u kom hodaš normalno na drugi
u kom si u gipsu. Koliko ces trebati drzati gips?
Tri tjedna.
Mogu li razgovarati sa Lenom nasamo?
Reci mi istinu. Ljudi ne padaju niz stepenice.
To se dogadja samo u filmovima. - Tiše.
Moramo zavrsiti snimanje što prije.
Do tada ne mogu ostaviti Ernesta.
Zašto ne, on je psihopat. Koji ti još dokaz treba?
Moj Bože.
Ne mogu otici, obecala sam ostati s njim ako
ti dopusti da završiš film pod svojim uvjetima.
Mora postojati drugo rješenje. - Koje?
Jedino da ostanem s njim dok ne završiš film.
Što si mu tocno obecala? - Pod istim krovom, u
odvojenim sobama. Nema prava.
Zar misliš da će to prihvatiti? - Ne znam, ali što
prije završimo, to bolje. Ne možemo sada stati.
Imamo samo jednu scenu na stubistu.
Morat cemo ponoviti kraj.
Ponovo 23, prvi put .
Akcija!
Ti si Ivanova bivša zena, ona koja je u ludnici bila 20 godina.
Da, ali sada nisam u ludnici. Sad sam ovdje sa tobom
i idem niz stepenice. Iz poruke se vidi da si nestrpljiva da ga vidiš.
Da, ali ti idi prva.
Ti si ta kojoj se žuri, ja sam cekala 20 godina. Kreni.
Nakon razlaza s mužem izašla sam na ulicu i jedan
zgodan momak me gledao. Guzu, noge.
Dovela sam ga kuci i kresnula se sa njim nekoliko puta.
Seks me zanima kao društvena stavka.
Kakav je bio? -U krevetu? Božanski, virtuoz,
nikada nisam vidjela ista slicno.
Ovo je dobro. -Njegov veliki prst.
Svakog je jutra Lena stizala izmorena na snimanje.
U ponavljanjima scena uvijek bi uspjela izvesti sve dobro.
Život sa Martelom je postao pakao.
Lena nije govorila nista, ali postalo je ocito.
nakon sto je snimanje zavrsilo, preklinjao sam je da ga ostavi,
ali se bojala za film.
Nije ga htjela ostaviti dok nisam sve obavio.
Da? -Magdalena je.
Nešto nije u redu? - Dolje sam, nemam novca za taksi.
Silazim. Odmah se vracam.
U kupatilu je.
Što se dogodilo? -Imali smo uzasnu svadju.
Poderao mi je odjecu i izbacio me na ulicu.
Ostavi taksisti napojnicu, dao mi je jaknu, inace...
Kurbin sin! Prijavit cu ga policiji.
Vodi me daleko odavde, molim te. - Kako želiš.
Daj mi kameru.
Što pišeš? - Tajnu plaže Golfo.
Kada sam fotografirao nisam primjetio da se par ljubi.
Koja je tajna? -Ne znam, ali moram zapisati da bih saznao.
Taj par smo mi.
Što je? izgleda kao noga .
To je ruka. I dvije noge.
Dvije osobe, kao jedno u trenutku smrti.
Muškarac i žena.
Umrli su zajedno.
Što joj je?
Što se dogodilo?
Mjesec je brzo prošao. Znao sam da cemo
se morati vratiti, ali smo stalno odgadjali.
Samo sam se brinuo za tebe i tvoju majku.
Nisam se ni oprostio, a ti si imao sve te alergije kada smo otišli.
Covjek sa štirkom je ovdje,treba li nam stirka? Ne, mozete nazvati slijedeci tjedan.
Ispricavam se, imate li otvoreno kakvo radno mjesto ovdje?
Dobro bi nam došla pomoc, osobito sad u pocetku sezone.
Imate li iskustva? -Radila sam kao sekretarica u Madridu.
Bilingvalna sam.
Može poceti popodne pa cemo vidjeti. -Divno.
Ispricavam se, cini nam se da djevojka o ovom oglasu izgleda bas kao vi.
USKORO
DJEVOJKE I KOFERI
To nisam ja.
Pitao sam se kada će se pojaviti.
Ne mogu pustiti film tako rano?
pokusava nas uznemiriti. To je trik da se vratiš.
Svuda piše da te traže. - Što ćemo?
Ništa, nek se nosi.
PREMIJERA VECERAS
KATASTROFA
Što piše? -Da je jedina pametna stvar koju smo ucinili
bila sto nismo otišli na premijeru.
Prokletnici!
Judith, ja sam. Moramo hitno razgovarati. Nazovi me.
Dat cu ti broj 845132. -28.
I traži Harryja Caina, prijavljen sam pod tim imenom.
Tu si?
Cekat cu tvoj poziv.
Mama se nije javila? - Ne.
Zašto? -Valjda je bila ljuta.
Trebala ti je ipak reci što se dogadja.
Ali nije i nikada više nismo razgovarali o tome.
Nisi bio znatizeljan? - Umirao sam od znatiželje,
Dva dana sam zvao tvoju majku i izdavača, ali niko se nije javio.
Odlučio sam se vratiti u Madrid i svojim očima vidjeti što se zbiva.
Prvi put se razdvajamo. - Vraćam se za vikend.
Ali ako se brineš, pođi sa mnom. -Bolje mi je ovdje.
Madrid me plaši.
Magdalenina smrt nas nije iznenadila u zagrljaju
kao što smo sanjali, nego u odvojenim sjedalima.
Iznenadilo me što me ostavila u životu.
Mateo, reci nešto. - Mateo je mrtav.
Ne govori to.
Obracamo mu se imenom, ali ne zeli odgovoriti.
Insistira da je Mateo mrtav.
U njegovom radu vazne su slike.
Za njega životu u mraku vjerojatno znaci smrt.
Postoji li šansa da vrati vid? - Ne.
Ima korteksalno sljepilo i nepovratno je.
Dobro je, stepenice su s desne strane.
Ne tu, još malo naprijed.
Navodit cu te do ruba.
Skoro smo stigli.
Imamo stepenice do auta, ici cemo pažljivo jer su visoke.
26 centimetara, mjerila sam. Da spustim torbu.
Prva je najteža, ali te držim.
Samo spusti stopalo, tako je.
Dobro je, sada druga.
Još malo, tako je.
Eto, nema više stepenica.
Posjetila si Leninu majku u selu? -Da.
Što je rekla? -Bila je zahvalna Ernestu što je sredio sve.
Tamo je? -Da. Sahranili su je sa ocem.
Vidjela si grob? -Da.
Kakav je? -Jednostavan, majka nije željela ništa otmjeno.
Vidi, mama, more. - U Famari smo.
Stani, ovdje cu izaci. - Kako ovdje?
Idi na recepciju i obavi što moraš, cekat cu te na plaži.
I ja bih tu izasla. - Po ovom vjetru?
Ne smeta. -Tišina.
Zaustavite auto.
Mama, pusti me da ostanem. Prvi put vidim more.
Dobro, lijepo se utopli i ne prilazi moru. Daj mu ruku.
Ne puštaj ga. I ti se ušuškaj.
Pažljivo, tu je skalina.
Idemo.
pricekajte tu.
Dobar dan, došla sam platiti racun Matea Blanca.
Ciji? -Nemamo nikoga pod tim imenom.
Covek koji je imao nesrecu. - Mislite na Harryja Caina?
Svakako.
Harry Caine! - Ovdje smo.
Moramo ici. - Idemo, Diego. Daj mi ruku.
Možemo li ostati još? - Slušaj majku.
Dovoljno je vjetra za danas.
Ovdje sam. - Pažljivo da ne padnes.
Sjecaš se Famare? - Savršeno, tada sam
prvi put vidio more. Sjecam se zmajeva i psa koji je lajao.
I ja se sjećam laveža psa.
Što radiš? -Pokušavam rekonstruirati neke tvoje slike.
Imam jednu gotovo dovršenu.
Što bi htio vidjeti da te malo razveseli? - Htio bih cuti glas Jeanne Moreau.
Nemam njen broj.
Potraži "Lift za gubiliste" Louisa Malla.
Fritz Lang, Jules Dassin, Nicholas Ray...
Potrazi tu iznad.
"Fanny y Alexander", Fellinijev "Osam i pol". "Opsesija", "Lift..", evo ga.
Nisam ga gledao. - Nadam se da ce ti se svidjeti.
Kako ih možeš baciti? Policija ih mora naci.
Ostavi, to su "Djevojke i koferi".
Ne razumijem. -Ocito je.
Kad bi policija u mojoj kuci našla 15 kg kokaina, uhapsili bi me.
Ne znam kako se tek tako kofer pojavio u tvojoj kuci.
Ne zvuci cudno?
Nakon sto sam se rastala od muža izašla sam na ulicu i vidjela
zgodnog momka koji me je gledao, guzu, noge...
Dovela sam ga kuci i posevili smo se nekoliko puta.
uopce ne odgovaraju. - U krevetu? Virtuoz.
Kako sam ih mogao izabrati? Obje su užasne.
Što zelis danas raditi? - Moram kuci.
Mama je ostavila poruku da se vraca
proslaviti tvoj rođendan. - Moj rođendan?
Tako kaže. -Ako tako kaže Judith.
Sretan rođendan. - Moram vas odvesti na veceru.
Ima li koga kuci?
Da. -Ah sine, jedva sam te cekala vidjeti.
Što se dogodilo? Puno se vidi?
Danas nisam imala vremena ni guzicu obrisati.
Dobro, nemoj me tako gledati, mislila sam da ceš se naviknuti dosad.
Da.. oprosti. -Lijep si.. puno si mi lijep.. Jesi li dobro? Brinula sam se.
Dobro sam. Mateo se brinuo o meni dan i noc.
Više ga ne zoveš Harry? - Da.
Trebali bi mu kupiti poklon. I.. sto ste radili cijelo vrijeme?
Gledali filmove i razgovarali. -Razgovarali? O cemu? -Mama, zaboga.
Što je bilo, ne vjerujem da si imao gastritis.
Koristio si to kao izgovor u scenariju.
Imao sam nesrecu, ali radije ne bih sada o tome.
Kakvu nesrecu? - Teško je objasniti.
Pokusaj! Nisam toliko glupa. - Ostavi to sad, dobro sam.
Dobro, idem kupiti dvd-e Mateu. Zatvaramo. -Posljednja. -Hvala
Ne znam o cemu ste razgovarali ovih dana..
ali znam što ti nisam rekla svih ovih godina.
Nikada te nisam pitao.
Ali si se pitao tisucu puta.
Ovo ti je rođendanski poklon Mateo. I tvoj Diego.
Nakon što ste nestali, Ernesto je želio samo osvetu.
Pusti to Judit. -Ne.
Imala si loš dan. -Baš zato. Hocu da završi bolje.
Imao je lud plan za osvetu, ali nas je za to morao
podmititi, barem Luisa, montazera, i mene.
Iako je bilo ludo, teklo je bez problema.
Oboje smo se prodali bez pogovora.
Za mene je osigurao alibi.
Predložio je da odem na mjesec i pol u SAD, kliniku Mayo, da izlijece
Diega. Tako ne bih bila prisutna dok je..
uništavao tvoj film. U tome se sastojao plan.
Izvrgnuti film ruglu.
Htjela sam da ostati u Madridu i lijeciti Diega ovdje.
Htjela sam svjedociti svemu.
Ako te izdajem, htjela sam patiti koliko zasluzujem.
Bilo je mučenje gledati kako je Ernesto bira najgore
kadrove, kako ih je Luis montira i pretvara film u čudovište.
Mogla sam to podnijeti samo pateci jos više.
Prodala sam se Ernestu zbog bola i ljubomore. Nisam mogla
podnijeti sto si bez rijeci s Lenom napustio "Cinearte".
Sa svojom izdajom, osvetila sam se tebi, njoj i sebi..
Jedini nevin bio je Diego. Oprosti mi, sine, za svu
ogorcenost svih ovih godina. Niko ne zaslužuje
tako odrasti.
Još jedan gin-tonic, molim.
Ne gledaj me tako.
Hvala.
Ne nastavljaj Judit, molim te, nije potrebno.
Sada kad se ponovo zoveš Mateo, više nema izgovora.
Rekla si nam sve. - Ne, nisam sve.
Nitko nije znao gdje ste. Ernesto je sve vodio,
premijeru, sav šušur, da bi iznudio reakciju.
Osveta ne bi imala smisla kad nijedno ne bi reagiralo.
Neprestano me pitao gdje ste, ali ni ja ništa nisam znala.
Zato te nisam htio zvati da ti ne kompliciram život.
Ernesto je unajmio detektive da vas nadju.
Ali zvao si me prije susreta, dva dana nakon premijere.
Bilo me sram odgovoriti, previše sam bila zbunjena. I jos sam.
Kada me je Ernesto ponovo pitao, ne znam zašto,
dala sam mu broj Famare.
Poslao je svog sina u potragu.
Mlađi Ernesto vas je našao nakon nesrece
i zvao bolnicu. - Imala si nešto sa nesrecom?
Ne, ali se mislim da nisam dala broj njegovom ocu, da se
ništa ne bi dogodilo.
Zašto to misliš? - Ne znam.
Savjest, vjerojatno.
Dosta, 14 godina savjesti je dovoljno.
Cekaj, pomoci cu ti. - Ne, hvala, laku noc.
Zovi ako ti sto zatreba.
Diego se ne javlja, ostavite poruku.
Mateo je. oprosti što zovem tako rano, reci majci da
me nazove kada stigne. Hvala.
Harry, otkud tako rano? - Nisam mogao spavati.
Šteta.. Kava i tostic? - Prvo mi nazovi ovaj broj.
Raj X.
Evo, donijet cu ti kavu. -Hvala.
Ernesto? -Ko je to?
Ispricavam se na smetnji, Mateo Blanco je.
Ma, koji bezobrazluk. - Moraš dobro zapoceti dan.
Kako si? -Malo mamurna, ali dobro. Mislim da mi je sinocnja
katarza dobro došla. Daj da ti pomognem.
Ne, sjedi, sjedi..
Jucer sam ti imala još nešto reci.
Reci mi kasnije. Sada doruckujemo.
Ako ti ne kažem sada, možda necu nikada.
Krajem osamdesetih Mateo i ja smo imali ljubavnu vezu.
To sam mislio i prije katarze od sinoc. -Ah, da? -Mama, ocito.
Iste zavese u obe sobe, suveniri iz Meksika i sa Kariba..
sa krstarenja. -Tako je.
Ima još nešto što mislim da ne znaš. Mateo je tvoj otac.
Mateo, moj otac? -Da.
A ljubavnik koji je pobjegao, moj navodni biološki otac?
Izmislila si ga? Mogu kriti stvari, ali nikad ne izmisljam.
Postojao je ljubavnik, imali smo vezu, bio je gej,
i veza je kratko trajala.
Zna li Mateo? Ne. Jesi li lud? Tada je pitao, poricala sam.
Nisam htjela vrsiti pritisak, ni da to promijeni našu vezu.
Uostalom, nisam ga ni pitala
želi li biti otac.
Covjece! Mateo mi je otac.
Zvao je ranije.
Što je htio? - Da ga nazoveš kada budeš mogla.
Što me nisi probudio? - Jer ti treba odmor.
i nije rekao da je hitno. - Dodaj mi telefon.
Dijego mi je rekao da si zvao. Dobro si? Trebas li što?
Dobro sam, ali trebam 40 tisuca metara negativa mog
posljednjeg filma za montažu.
Kod Ernesta sam i saznao sam da je sav materijal uništen '94.
Vjerovao sam da ce biti tako, ali ne tako brzo.
Što radis u Ernestovoj kuci? - Mislim da cu ga ucijeniti.
Treba nam novac, a on ima dovoljno.
Ne želim da se Diego vraca u prokleti bar.
Želim ga platiti.
Ne budi lud. -Nema ko drugi da bude optužen za Magdaleninu smrt.
Cekaj, moram ti nesto reci. -Pusti, sinoć si rekla dovoljno.
Ja sam bila direktor produkcije, jedina osoba koja je imala
pristup laboratoriju i materijalu. Nakon Ernestovog naredjenja
da ga uništi, presrela sam ga i sacuvala. Imam ga u kuci.
Lažeš mi.
Nisam ti rekla sinoc jer nisam znala da ga želiš montirati.
Uzela sam sve, dublove negative, zvucne zapise.. sve!
Možeš ih uzeti. - To mijenja sve.
Odlazi odatle i ostavi Ernesta na miru. On nema veze s ovim.
Mora mi reci što je radio u Lanzarotu. Adio, zvat cu te kasnije.
Ernesto i njegova kamera.
Podsjecaš me na Peeping Toma.
Nisam te htio ubiti. - Nisam bas siguran.
Imam kopiju snimanja koja može to dokazati.
Što ce mi, kad ne vidim.
Može netko kome vjeruješ. Oprosti.
Ovo su finalni snimci dokumentarca o Mateu Blancu,
poznatog i kao Harry Caine..
Kakav je dokumentarac kako ga zove Ernesto? -Zanimljiv.
Što sada gledaš? -Poslednju vecer, povratak iz restorana.
Kako nas je mogao snimiti, noc je bila mracna.
Njegovi farovi i svjetlost pokretne skulpture bili su dovoljni.
I retuširao je digitalno. Ernesto nije uzrokovao nesrecu.
Prvi vam je pomogao.
Kako je mogao voziti i snimati istovremeno?
Ne znam..
Trebam li još nešto znati?
Što sada gledaš?
Kada ste na kružnom toku cekali da prodje auto s lijeva,
Lena i ti ste se poljubili. - Ne sjecam se toga..
Obican poljubac kakvog parovi razmjenjuju iz navike.
Posljednji poljubac..
Lena ti nije umrla u zagrljaju kako si sanjao, ali posljednje
sto je ponijela s ovog svijeta bio je okus tvojih usana.
Ovdje je? -Da.
Pusti kadar po kadar, da traje duze..
14 godina nakon snimanja napokon sam mogao
montirati "Djevojke i kofere".
Ti si. -Ostavila sam ti tisucu poruka.
Da, tisuca tvojih i nijedna Ivanova.
Tvoj kofer? -Ivanov je, ostavlja me.
A štake? -Njegova bivša, luda, gurnula me niz stepenice.
I ja sam se rastala od muža. -Žao mi je.
Sjedi, napravila sam kavu, hoces? Cijelu noc sam tražila Ivana.
Imala sam foto sešn, i još nisam spavala.
Nisam ni ja.
Kada ste se rastali? - Prije cetiri dana.
Šećer? -Ne.
Ocekivala sam to, ali nakon rastanka izašla sam na
ulicu i vidjela tipa koji me gleda.
Oo, gazpacho, mogu malo? - Ne, stavila sam cijelu
kutiju tableta za spavanje. - Zašto?
U slucaju da Ivan dođe. Obožava gazpacho. -Naravno.
Nije to ništa, nije zvao, išcupala sam telefon.
Saplela sam se preko, ali nisam htjela nista pitati.
A krevet.. to je dim?
Ispala mi šibica i zapalio se, nisam htjela gasiti.
Vatra procišcuje. Uzmi kavu.
Govorila si mi nešto? -Ah, da.
Govorila sam ti da i ja imam kofer kod kuce.
Tvog muža? -Ne. Sa 15 kg kokaina, cistog, prekrasnog..
Sada dilas? -Još sam savjetnik za drustvena pitanja, kufer se pojavio u ormanu.. najednom.
Moram da ih se rijesiti sto prije.
U politici danas ima mnogo droge. Između stranke i Gradskog vijeca
mogla bih ubacit koje kilo, ali što sa ostalim?
Baci ga. -Luda si! Da bacit?
Moram da se pobrinuti da ga policija ne pronađe
kod mene. -Ne razumijem...
Ocito, ako me uhvate sa tolikim kokainom, u zatvor cu.
Ne znam kako ti se kufer najednom pojavio u ormaru.
Nakon rastanka sa mužem sam izašla na ulicu i vidjela
tipa koji me je gledao. Zgodan, dupe, noge.
Dovela sam ga kuci i posevili se par puta.
Seks me zanima kao društveno pitanje.
Kako je bilo? - U krevetu? Virtuoz.
Nikada nisam vidjela ista takvo, kakav prst.
Vidi, sta sam se najezila.
Što je bilo poslije?
Poslije ševe me pitao moze li ostati koji dan.
Imaš kolaca? - Na polici.
Imaš i krasnu karamel kremu. - To cu kasnije.
Rekla sam da moze, ali nist nisam obecala.
Nisam htjela da pomisli da sam laka žena.
I.. pojavio se sa kuferom na vrata i doselio se.
Sinoc sam slucajno na tv-u vidjela da je uhapšen u operaciji za suzbijanje droge
Bio je najveci narko diler u zemlji. -Ma, sto kazes?
Sumnjicava, otvorila sam kufer i našla vrecice kokaina.
Uzela sam jednu, izašla i nisam se vise vratila.
Koja prica, zaboga!
Cudila sam se i kako se jebe tako dobro.
Za muškarce koji zive s takvim rizikom, svaka seva ko da je zadnja.
Nema ravnog. Pogle kako sam se naježila.
Vidjela sam prije. Ide ti. I kufer?
Htela sam pitati, mogu li ga ovdje donijeti?
Cuješ li me? -Cujem.
Da ga nadju kod mene, nije u pitanju što bi bilo
sa mnom, iako nije idealno za drustvenog savjetnika.
Ali gradonacelnik bi se naljutio i stranka ne može više od
sa skandala. -Ne vici.
Policija! -Otkud policija? Nitko ne zna da si ovdje.
Upecatljiva sam od djetinjstva. -Pravi se da piješ kavu.
To smo montirali.
Verujete li da se isplati ili je to ludost?
Što? Umro sam od smijeha, umirem da vidiš što
ce se dogoditi.
Presmijesno je, Mateo!
Moraš ponovo pustiti. - Bitno je da je gotovo.
Filmove treba završiti cak i na slijepo.